ANDREJ RUBLJOV Del to.
År 1408.
De kommer, min fyrste! Tatarene kommer!
Samle alle sammen! Hører du meg, Kosoj?
Samle alle sammen!
Hei, fyrste!
Hva har du der? Er det vadestedet ditt?
Regnet har oversvømt det.
Vi må lenger bort. Følg oss!
Vi hadde tenkt å dra. Vi ventet dere i går.
Det var en by i veien. Jeg ville gå rundt den, -
- men klarte ikke la være. Unnskyld forsinkelsen.
Glem det, vi drar! Det er grunt til venstre.
- Ikke noe lureri? - Slutt!
Vladimir er tomt. Storfyrsten har reist til Litauen.
Byen er bak barskogen.
Det blir sagt at storfyrstens lille sønn vokser opp...
...og at du vil ha tronen hans. - Vi får se...
Jeg ser at du lengter etter tronen. Jeg forstår.
Hvor skal du?
Jeg sa til venstre!
Hold fast!
Sakk ikke etter, min fyrste!
- Du elsker virkelig broren din. - Det er vel skjebnen vår.
- Når ble dere forsont sist? - Vi ble ikke forsont.
Metropolitten befalte oss å sverge en ed foran Gud -
- om at vi skulle leve i fred og fordragelighet.
Storfyrsten kommer.
- Så du har kommet, bror. - Mm...
Er ikke Vladimir vakkert? Hva, min fyrste?
Det er ikke en liten by.
Kom!
Sakk ikke etter! Vaska, kjøter. Jeg skal maltraktere deg!
Sakk ikke etter fyrsten!
Tatarer!
Flykt!
Tatarer!
Flykt!
Hold i ham, Foma! Jeg skal...
Hva er dette, brødre? Vi er russere, akkurat som deg.
Jeg skal lære deg, ditt vladimir-fe!
Fang ham! Ta ham!
Ditt fehode! Løp rundt!
Er du døv? Løp rundt!
Hvor har vi havnet? Det er ingen her.
Alle har flyktet.
Tispen din har vokst opp. Hun kjenner meg ikke igjen.
Vær så snill, slipp meg!
Vær så snill meg!
Nå, min fyrste?
Er det ikke synd på katedralen?
Jævler! Tyver!
Avskum!
Min fyrste. Hva er det for kvinne som ligger der?
Det er ingen kvinne. Det er Jomfru Maria.
Kristi fødsel.
Og hvem er det i kassen?
Sønnen hennes, Kristus.
Hva er hun for slags jomfru, hvis hun har en sønn?
I ditt Russland hender enda mer merkelige ting.
Interessant!
Det gjør vondt, mamma!
Jeg brenner! Det gjør vondt!
For en ulykke! Jeg vet ikke hvor gullet er!
Det må være stjålet. Deres tatarer har trolig stjålet det.
Dere er alle tyver.
Du burde spørre dine egne. Spør dine egne menn!
- Fortalte han noe? - Ikke sannheten ennå.
Vent! Hør på meg...
Se hvor... en russisk, ortodoks-
- uskyldig man plages av tyver.
Se! Judas! Tatartryne!
Du ljuger. Jeg er russer!
Jeg kjente deg igjen. Du er lik broren din.
Du har solgt Rus. Jeg kjenner deg igjen!
Ondt!
Jeg forteller ingenting!
Merk mine ord. Det skal aldri gå tatarføtter på russisk jord.
Jeg sverger foran Gud at det ikke vil skje.
Jeg kysser korset. Gi en ortodoks et kors!
Du skal få korset ditt.
Tilgi oss vår skyld, Herre.
Han er nådefull. Han tilgir.
Herre, tilgir du meg virkelig?
Dere skal alle koke i tjære!
Vi bygger opp alt på nytt når du har dratt.
Må dere få magene sprettet opp i helvetes flammer.
Herregud. Hva er dette?
Hvorfor?
Avskum!
Theofanos! Du er vel død?
Jeg drømte at du hang opp ned fra et vindu -
- og så opp på meg og bøyde fingeren truende mot meg.
Og jeg lå tvers over en hestesal -
- mens to menn fra Horden vred om hodet mitt.
Og du så og banket med fingeren på vinduet.
- Og jeg ropte til deg... - Hva ropte du?
"Se, hva er det som foregår?"
"De dreper, voldtar og plyndrer kirker sammen med tatarene."
Men du sa jo til meg...
Jeg føler meg dårligere enn deg nå.
Du er død alt, men jeg...
Ja, jeg er død. Og så?
Det handler ikke om det! Jeg har tilbrakt halve livet i blinde!
Halve livet som en...
Jeg har jo virket dag og natt for dem, for menneskene...
Men de er ikke mennesker, hva?
Du sa sannheten da.
- Sannheten. - Samme hva jeg sa da.
Du tar feil nå. Jeg tok feil da.
Er vi ikke av samme tro?
Er det ikke ett og samme land? Ett og samme blod?
En tatar lo til og med.
Slik.
Han ropte: "Dere skjærer halsen av hverandre selv uten oss!"
For en fornærmelse!
De drepte alle sammen.
Selv min Serjuga.
Jeg fant ham den dagen...
Den eneste som var igjen.
- Jeg må gå. - Vent!
Vær så snill, ikke gå!
Er det ikke bra hos meg? Lei? Jeg skal slutte...
Vi setter oss og prater. Jeg skal fortelle deg...
- Jeg vet alt. - Jeg skal aldri male mer.
- Hvorfor? - Ingen trenger det.
Fordi de brente ikonostasen?
Vet du hvor mye de har brent av meg?
I Pskov, Novgorod, Galitj...
Det er stor synd du tar på deg.
Jeg har ikke sagt det viktigste.
Jeg har drept et menneske.
En russer.
Da jeg så hvordan han slepte henne...
Se! Se på henne!
Ondskapen har tatt menneskelig skikkelse på grunn av våre synder.
Når du prøver å drepe ondskapen, prøver du å drepe kroppen.
Gud tilgir, men ikke unnskyld deg selv.
Fortsett å leve mellom hans tilgivelse og din egen plage!
Og din synd... Hvordan står det i skriften din?
"Lær deg å gjøre godt, etterstreb sannheten," -
- "redd de undertrykte og beskytt de forsvarsløse!"
"Kom så skal vi tenke sammen, sa Herren."
"Selv om deres synder er purpurrøde" -
- "skal jeg gjøre dem hvite som snø."
Jeg har ikke glemt det. Jeg husker!
Du har det kanskje bedre.
Jeg vet det. Gud er barmhjertig og tilgir.
Jeg skal gi Gud et taushetsløfte og tie.
Jeg har ingenting å snakke med folk om lenger.
Er det ikke godt tenkt?
Jeg har ikke rett til å gi deg råd. Jeg kan ikke.
- Har du ikke kommet til Paradis? - Herregud...
Det er ikke som du tror i det hele tatt.
Rus... Rus... Fedrelandet tåler alt.
Hun holder ut alt.
Vil hun fortsette å gjøre det?
Nå, Theophanes?
Jeg vet ikke. Sikkert for alltid.
Så vakkert alt dette er!
Det snør...
ingenting er mer skremmende -
- enn når det snør inn i tempelet. Syns du ikke?
STILLHETEN År 1412.
Alle epler er råtne.
Jeg har levd så mange år på jord, men jeg har aldri sett en sånn sult.
Vi dør så saktelig. Tilgi oss, Herre.
Ingen er igjen i området. Det er tomt i landsbyene.
Alle i Chotkovo har reist sin vei.
Folket fra Semjonovka også.
Det er ingen igjen der. Jeg dro gjennom der i morges.
I Vladimir har de hatt uår i tre år, og folket har flyktet.
De som bor igjen, fanger mus.
- Hvorfor visker du? - Jeg overnattet i sjøen.
- Hvorfor? - Jeg ble jaget av ulver.
Jeg stilte meg i sjøen for å slippe unna.
Jeg ba Gud om at de ikke hoppet uti, og sto der til morgengry.
Da jeg gikk opp merket jeg en stumhet som holdt i seg i to uker.
- Er du fra Vladimir? - Jeg bodde der.
Der kommer en til fra Vladimir.
Han snakker ikke siden da. Han har avlagt taushetsløfte.
Han har syndet, og gjør bot.
Han tok med en stum Guds dåre derfra. De kan tie sammen.
Han tok henne hit så han kunne føle skammen hele tiden.
Det er hellighet, det.
- Og Andrejevogildet? - Det er oppløst.
En del ble drept av Horden.
Andre ble spredt til ulike kanter.
Lever Danila?
Folk sier ulike ting. At han har dratt nordover. At han er død.
Har han overgitt håndverket helt?
Du er Kirill, hva?
Er du Kirill?
Det er Mefody igjen. Han har sluppet inn tatarene igjen.
Det er ikke bra å spise urent kjøtt.
Fordriv meg ikke, fader. Sannheten fins ikke der ute.
Jeg kan ikke fortsette å synde hver dag.
Ta imot angeren min! Jeg skal kysse dine føtter.
Du var pratsom tidligere. Meg beveger du ikke.
Fader! Visste du bare hvor mye sorg og ondskap jeg har holdt ut -
- ville du tilgitt meg, men jeg tilgir aldri meg selv.
Du er ikke skyldig for meg, men for Gud.
Bli. Boten for dine synder blir å kopiere-
- den Hellige skrift 15 ganger. Ta avdøde bror Nikoms celle.
- Takk, Gud! Takk, brødre! - Så fint! Så fint!
Takk, fader!
Flink russer, som spiser hestekjøtt.
Vil du bli med til Horden og bli kona mi?
Jeg har sju koner, men ingen russisk.
Du kan spise hestekjøtt hver dag, drikke gjæret hoppemelk-
- og bære penger i håret. Nå?
Bøy hodet!
En russisk kone med tatarmann kan ikke gå omkring skitten.
Jente, bli med oss! Kom!
Gi meg hånda!
Andrej!
Kjenner du meg ikke igjen?
Slapp av. De gir henne en ridetur og lar henne gå etterpå.
De våger ikke å skade en Guds dåre. Det er en stor synd.
KLOKKEN År 1423.
Er dette støperen Nikols hus?
- Ja. - Er det faren din?
- Ja. - Rop på ham, da!
- Han er borte. - Hvor er han?
- Han er død. - Hørte du, Kozjol?
Pesten tok alle sammen: mor, søster og far.
Har støperen Gavrila neste hytte?
Gavrila? Han døde også.
Og mester Kasjan.
Ivasjka førte tatarene bort i fjor.
Bare Fjodor er igjen. Gå til den femte gården!
Men fort! Han ligger og grynter med øynene igjen.
Han sovner inn når som helst.
Jeg orker ikke mer.
Hvor skal vi lete nå? Vi burde dra hjem.
Opp med deg! "Hjem", sier han...
Det fins visst ingen som kan støpe en klokke.
Ta meg med!
- Jeg skal støpe klokka. - Er du gal, gutt?
Ta meg med til fyrsten!
Jeg skal gjøre alt bra.
Du finner ingen annen. Alle er døde!
- Du finner ingen bedre! - Forsvinn!
Skyld på dere selv, da. Jeg kan klokkens hemmelighet!
- Jeg kan den og sier ikke noe! - Hva sier du?
Jeg kan hemmeligheten! Far kunne kopperklokkens hemmelighet.
Da han døde ga han den til meg. Ingen andre kan den. Jeg kan!
Far døde... og ga...
- Skal vi ta med Guds tjener? - Han bare prater tull.
Vil du at storfyrsten skal flå oss levende, da?
- Han lyver om hemmeligheten. - Da får han svare for det.
Kom da!
- Hva? - Hopp opp.
- Og hytten? - Bli med.
Overtalte du ham?
Hvor skal vi? Hva ser vi etter? Vi kan grave helt inntil.
- Skal vi grave her? - Heller nærmere klokketårnet...
...så slipper vi å bære så langt.
Går ikke det? Da graver vi her.
Andrejka!
Marker!
Vi graver sammen.
Vi er ikke gravere, men støpere.
Hvorfor skulle vi grave i jorda?
Vet du hva faren min sa før han døde?
"Støperne må selv grave støpegropa."
Ja! "Jeg forsto det først i alderens høst."
Det sa han, og så døde han.
Jeg vet ikke hva Nikola sa da, men jeg vil ikke grave i jorda.
Rop på oss hvis vi trengs!
Nå, har du funnet den?
Hva er det å finne? Der er den.
Nei, det er feil leire.
- Vi pleide å ta denne her. - Det var tåper som tok her.
- Er det virkelig dårlig leire? - Ja.
Nå vet vi det. Kom!
Vi leter til vi finner den.
Du, Stepan.
- Kanskje det er forgjeves? - Ja, selvsagt.
Se, hvilken leire vi har funnet.
Så mye arbeid vi har lagt ned. Vi fant et nytt sted, men du...
Det er feil leire. Forstått?
Nå begynner du igjen.
August er snart slutt, og vi har ikke funnet leira.
- Jeg syns synd på deg. - Jeg klarer meg uten medynk.
Kom, Boris.
Jeg kan ikke. Jeg vet at det er feil leire.
- Hvilken leire er "riktig", da? - Jeg vet hvilken det er.
Jeg trenger ikke arbeidere som deg! Jeg klarer meg uten deg!
Andrejka!
Jeg har funnet den!
Onkel Pjotr!
Jeg fant den.
Leire. Onkel Simjon!
Stepan!
Leire! Det er leire her! Stepan!
Andrejka! Andrejka!
Hvor er dere?
Boris! Boriska!
- Hva er det? - Skal jeg grave inn?
- Jeg kommer! - Hva sier du?
- Jeg kommer! Hvor er Nikolai? - Han gikk etter virke i morges.
Virket skal være her alt. Hva skal jeg forsterke med nå?
- Nikolai gikk i morges... - Din Nikolai er en tåpe.
Hvorfor står du der? Arbeid! Arbeid!
- Kjøpmennene samtykker ikke. - Hva mener du?
De vil ha tre ganger mer. De sier at tauet er billig.
- Skal vi kjøpe for den prisen? - Kjøp det!
- Fyrsten vil drepe deg. - Jeg bryr meg ikke nå. Kjøp!
Forsvinn, gubbe. Ellers blir du skadet.
Ikke begynn å grave uten meg!
- Boris! - Jeg kommer.
- Nå. Hva er det? - Vi må flette et lag til.
Hva da, "et lag til"? Har du ikke laget stammen ennå?
Vi må forsterke, men det er slutt på stengene.
Mur den til, så brenningen kan begynne i kveld.
Hvis ikke formen styrkes, vil den ikke holde kopperet, og sprekke.
Hvis vi ikke rekker å støpe før snøen, går arbeidet tapt.
- Da blir jeg pisket! Ikke du! - Formen vil ikke holde her.
Mur formen til.
Hører dere?
Jeg gjør det ikke.
Det trengs ikke. Du kan dra.
- Andrejka, mur den til. - Han gjør det heller ikke.
- Vil du mure formen? - Den holderikke kopperet!
- Den må forsterkes. - Vil du høre på meg?
- Hvem er leder her? - Vi trenger et lag til.
Fjodor!
Ikke den der. Han her.
Han nekter å arbeide.
Han lyder ikke ordrene mine. Jeg skal vise hvem som gir ordre.
- Din far behandlet oss ikke sånn. - Så du husker faren min?
De skal piske ham i min fars navn.
Sett i gang og mur!
Boris!
- Boriska! - Grav inn uten meg!
- Vi venter på deg. - Grav inn uten meg!
Gå og sov, lille gutt.
Hva glor du på? Hva?
Har du svelget tunga? Eller er du døv?
Syns du synd på ham?
Gå og trøst, da!
Det er derfor du er munk.
Jeg sover litt...
Boriska! Våkne, Boriska!
Boriska!
- Jeg har begynt å brenne alt. - Hvorfor det, uten meg?
Jeg sa jo at du skulle vekke meg.
- Jeg vet selv når. - Pjotr. De spør etter deg.
Så varmt!
For en hete!
Det holder. Det holder for din del.
For lite sølv.
- Be fyrsten å ikke bære gjerrig! - Fyrsten vår sparer aldri.
Jeg vet ikke. Et halvt pund til trengs.
Hva spiller det for rolle med et halvt pund mer eller mindre?
Hvem er det som kan klokkens hemmelighet? Jeg eller du?
Si til fyrsten at det trengs et halvt pund til!
- Hva er det? - Jeg letter fyrsten for sølv.
Og klokken kommer ikke til å ringe!
Jeg kjente ham igjen!
Slå ham! Slå ham, alle sammen!
Hvorfor kaster du deg over dette mennesket?
Du har tatt feil. Hvorfor angriper du ham?
Hold ham!
Jeg har ikke tatt feil. Jeg kjenner ham godt igjen.
Han pleide å være staselig og flott. Nå er han utslitt også.
Slipp! Jeg satt i ti år i en hule på grunn av ham.
De skar av halve tunga mi!
Slipp meg! Slipp! Slipp!
Slå ham!
Han er uskyldig! Han har ikke sveket noen. Jeg sverger på korset.
Herregud! Hva er dette for avstraffelse?
Slå meg! Ikke rør ham!
Reis deg!
Så tung du er!
Fyrstens... gjøgler er død.
De ba meg, men hva skal jeg med fyrsten?
Jeg er heller snekker.
Men jeg kjente ham igjen.
Jeg kjente ham igjen. Det var han som solgte meg!
Gi meg litt å drikke!
Du har ikke sett noe ennå.
Boris! Boris!
- Ta en prøve! - Gå til tredje ovn!
Skal vi legge i ved i den tredje? Ovnen blir kald!
Stenk litt på slangen!
Hvorfor står du der? Arbeid! Legg i mer!
Fortere!
Litt mer til den andre?
Legg i! Kom igjen!
Mer til andre!
- Hvor er Boris? - Han gikk til støpeformen.
Andre og tredje ovn er klare!
Første er klar.
Apne!
Alt er klart.
- Skal vi begynne? - Sett i gang!
Sett i gang!
Hell i!
Det renner! Borisjka!
Se! Det renner!
Gud! La det virke!
For en dag det blir i morgen.
Nå burde man sove litt.
- Boris, kommer du, eller? - Vent! Jeg...
Jeg kommer...
Hør nå her, Andrej...
Jeg har tenkt igjennom det hele og besluttet å fortelle deg det.
Du vet at jeg var misunnelig på deg.
Sjalusien fortærte meg så en gift steg opp inni meg.
Jeg kunne ikke holde det ut, så jeg forsvant på grunn av deg.
Da jeg fikk greie på at du hadde sluttet å male-
- føltes det bedre, og jeg glemte det.
Nå vil jeg bare rekke å kopiere Skriften før jeg dør.
Vår abbed er streng og påla meg streng straff.
Men nå kommer jeg tydeligvis ikke til å rekke det.
Angrer jeg? Jeg har intet å angre for deg.
Du er en stor synder selv, mye større enn meg.
Hva er vel jeg? Bare en verdiløs mark. Hva kan en vente av meg?
Hva er du, da?
På grunn av en hellig dåd har Gud gitt deg talentet ditt?
Herregud, det var ikke det jeg...
Jeg vet at Nikon har sendt en budbærer som ville overtale deg -
- til å male Troitsa, men du ville ikke engang snakke med ham.
Jeg skal ikke lyve. Det framkalte en liten glede -
- i bunnen av min skitne sjel.
Men nå...
...er livet på vei til å ende, og sjelen ber om fred.
Livet ditt er ingenting for Nikon. Han kaller på deg for å -
- bruke talentet ditt til å styrke og glorifisere sin makt.
Men Gud er på Nikons side. Hør på meg. Hør!
Reis til Troitsa og mal, mal, mal!
Reis! Det er en stor synd å si nei til en Guds gave.
Hvis Theofanes hadde levd hadde han også sagt det til deg.
Tror du ikke det? Hva?
Se på meg, den ubegavede! Hvorfor tror du jeg kom tilbake?
For et stykke brød og for å leve i fred og ro.
Jeg dør snart, og ingenting vil stå igjen etter meg.
Knapt etter deg heller. Vil du ta med deg talentet ditt i graven?
Andrej! Hvorfor tier du? Si noe, i det minste!
Den gjøgleren... Da det skjedde...
Det var jeg...
Forbann meg, men ikke ti, Andrej!
- Det kan brytes her. - Bit deg i tunga.
Jevn ut enden.
- Vi skulle festet det med jern. - Men jeg sa til Boris...
Nå?
Ja visst... Kom igjen.
Unna, alle sammen.
- Hvordan går det? - Alt klart!
Fortere! Opp, alle sammen!
- Alt klart? - Ja!
Gå fram! Gå fram!
Løs repene! Ikke flok til endene!
Kom igjen. Vink.
Vink med hånden.
Sett i gang!
- Se! Hvem er det? - Storfyrsten.
- Hvem er de med ham? - Utlendinger.
Hellige mor. For en dag!
Storfyrsten kommer hit med en utenlandsk ambassadør.
Rekker vi det? Sørg for at vi gjør!
Din jævel!
Denne klokke velsignes og vigsles gjennom å stenkes med dette-
- hellige vann i Faderens, Sønnens og den Hellige ånds navn. Amen.
Denne klokke velsignes og vigsles gjennom å stenkes med dette-
- hellige vann i Faderens, Sønnens og den Hellige ånds navn. Amen.
Denne klokke velsignes og vigsles gjennom å stenkes med dette-
- hellige vann i Faderens, Sønnens og den Hellige ånds navn. Amen.
Se for en ledelse jeg har her!
Hvor skal du? Gå! Gå!
Sett i gang nå, idiot.
Skal jeg hjelpe deg, eller svinger du den selv?
Sett i gang!
Far, det gamle udyret, ga aldri hemmeligheten videre.
Han tok den med seg i graven, den gamle gjerrigknarken.
Se så bra det gikk.
Så fint! Hva er det med deg?
Kom, så går vi herfra sammen.
Du støper klokker, og jeg maler ikoner.
Vi drar til Troitsa. Vi drar sammen.
For en festdag for folket -
- og for en glede du har skapt! Likevel gråter du.
Sånn ja. Sånn ja.
Det blir bra...
Det holder... Det holder...
Ro deg ned.
Sånn ja...
Oversettelse: PrimeText International, 2008.
Textadmin: www.primetext.tv PrimeText International, 2008
Cine Concern Mosfilm restored the film 'Andrei Rublev' in 2004.
General Producer - Karen SHAKHNAZAROV.
Executive Producer - Alexander LITVINOV.
Manager of restoration - A.PETRITSKY.
Restoration crew: P.DORIULI, S.DUBKOV, S.MIKHAILENKO, V.OREL, L.YAZYKOVA.
Materials for restoration submitted by the State Film Fund, Russia.
Post production sound - Tone Studio, Mosfilm